Spustelėjusio šalčio pasekmes spėjo pajusti ir Panevėžio nakvynės namai. Keturių dešimčių vietų įstaiga šiuo metu pilnutėlė.
Už mėnesį šiuose namuose jų gyventojai moka po 20 eurų. Socialinių paslaugų centro direktorė Lina Kazokienė svarsto, kad geros gyvenimo sąlygos ir nedidelis mokestis skatina pasibelsti valdiškos pastogės.
Gali būti, kad netrukus brangymetis pasivys ir šios įstaigos klientus.
„Ruošiamės teikti miesto Savivaldybės tarybai mokesčių pakeitimą. Manytume, kad tiems, kurie Nakvynės namuose apgyvendinami pirmą kartą, derėtų mokėti po 20-imt eurų už mėnesį, tačiau gyvenantiems ilgiau mokestis turėtų kilti. Tai būtų vienas iš būdų, motyvuojantis žmones dirbti, užsidirbti bei ieškoti savojo būsto“, – mano L. Kazokienė.
Kai bėdos užgriūva
Šiuo metu Nakvynės namuose glaudžiasi 34 vyrai ir šešios moterys, iš jų dvi – pensinio amžiaus. Jauniausiam šios įstaigos gyventojui 24-eri, o vyriausiajam šįmet sukako 70 m.
Direktorės teigimu, pastogės ar darbo ieškantys Nakvynės namų gyventojai guodžiasi, kad visuomenė apie juos susidariusi neigiamą nuomonę. L. Kazokienė tikina, jog tokie stereotipai nėra teisingi.
„Daugėja žmonių, kurie šių namų gyventojais tampa ne dėl priklausomybių, netinkamo gyvenimo būdo, o dėl ištinkančių įvairių bėdų“, – tvirtina įstaigos vadovė.
Anot jos, vienas vyresnio amžiaus panevėžietis į Nakvynės namus pateko, kai palaidojo žmoną, o dėl artimuosius ištikusios bėdos užstatė namus, galop ir juos prarado.
„Mūsų socialiniai darbuotojai tikrai nemažai dirba su gyventojais, padeda jiems susitvarkyti dokumentus, susirasti darbą. Deja, ne visiems jiems pasiseka pradėti deramai gyventi, tačiau turime nemažai ir sėkmės atvejų“, – sako L. Kazokienė.
Anot jos, jei visi gebėtume pasirūpinti savimi, Nakvynės namai apskritai taptų nereikalingi.
Linos Kazokienės nuomone, gyvenimo Nakvynės namuose įkainius derėtų didinti. G. KARTANO nuotr.
Vyrai kepa kūčiukus
Nakvynės namuose jau kvepia kepamais kūčiukais, o Kūčių vakarą benamiai sėsis prie stalo su pačių pagamintais 12-a patiekalų. Šių namų skelbimų lentoje nebetelpa skelbimai, pranešantys apie ateisiančius svečius iš įvairių mieste esančių krikščioniškų bažnyčių. Į Nakvynės namus taip pat jau pradėjo plaukti kalėdinės dovanos, rodančios panevėžiečių norą dalytis.
Korespondentams vakar lankantis Nakvynės namuose, trys vyrai rankomis kočiojo tešlos volelius kūčiukams, juos pjaustė, o padarytus dėjo į skardas ir šovė į orkaites.
Igoris pasakojo, kad gaminti ir kepti kūčiukus jam ne naujiena – tą išmoko Obelių vaikų globos namuose. Vaikino koją juosia apykojė. Igoris sako ją „užsidirbęs“ dėl smulkios vagystės.
Panevėžio nakvynės namų gyventojai jau kepa kūčiukus. G. KARTANO nuotr.
Virtuvėje drauge darbavęsis Alis aiškino esantis šeimos žmogus, kūčiukus kepdavęs prieš kiekvienas Kalėdas. Dabar jo šeima esą gyvena Vidurinėje Azijoje, o pats iš ten atvykęs į Panevėžį buvo užkluptas pandemijos, tad taip ir liko gyventi Nakvynės namuose.
„Aš čia laikinai“, – pabrėžė Alis.
„Vieną vakarą užsibuvusi darbe išeinu pro duris ir matau kieme iš taksi išlipančią senjorę. Klausiu, ko ieško, o moteris aiškina buvusi sūnaus teisme, pavėlavo į paskutinį autobusą, tad atvažiavo ieškoti nakvynės.“
L. Kazokienė
O Martynas kūčiukus kepė pirmą kartą. Iki tol valgydavęs mamos iškeptus.
Šie bei kiti Nakvynės namų gyventojai – vyrai ir moterys – Kūčių vakarą sėsis prie bendro stalo, skanaus kūčių valgių, vieni kitiems sakys linkėjimus. O patys Nakvynės namai išpuošti jau dabar, gyvenama švenčių laukimu.
Vaikų dienos centre kvepia vaikų kepamais imbieriniais sausainiais. G. KARTANO nuotr.
Paskutinė viltis
Panevėžio nakvynės namuose greta 40-ies ilgalaikio apgyvendinimo vietų yra 12-a lovų, skirtų trumpam apgyvendinimui.
„Vieną vakarą užsibuvusi darbe išeinu pro duris ir matau kieme iš taksi išlipančią senjorę. Klausiu, ko ieško, o moteris aiškina buvusi sūnaus teisme, pavėlavo į paskutinį autobusą, tad atvažiavo ieškoti nakvynės“, – pasakojo L. Kazokienė.
Moteris nakvynę gavo, kaip ją gauna bet kuris jos ieškantis. Vieni laikino prieglobsčio ateina ieškoti patys, kitus į šiuos namus atveža policijos pareigūnai.
Ne taip seniai Panevėžio nakvynės namuose glaudėsi per pasaulį keliaujantis Ispanijos pilietis. Jis buvo pametęs dokumentus, tad darbuotojams teko padėti svetimšaliui gauti naujus. Dar ankstėliau nakvynė buvo suteikta Čekijos piliečiui.
O Ukrainos karo pabėgėliai šiuose namuose negyvena. Savivaldybės sprendimu jiems skirtos kitos apgyvendinimo vietos.
Nakvynės namai – tik vienas iš miesto Socialinių paslaugų centro padalinių. Čia pat už tvoros veikia Vaikų dienos centras, Neįgaliųjų centras bei kitos socialinės miesto įstaigos. Kalėdine nuotaika gyvenama ir ten.
Vaikų dienos centro lankytojai vakar kepė ne kūčiukus, o imbierinius sausainius Kalėdoms. Išdekoruoti sausainiai – ne tik jiems patiems, bet ir kalėdinė dovana panevėžiečiams, kuriuos jų pačių namuose lanko socialiniai darbuotojai.